Blanca Arias, del grup de recerca TraDiLex (UPF), va parlar amb alumnes de primer d'ESO sobre accessibilitat. La xerrada es va convertir en un espai de debat, reflexió i comunitat sobre la diversitat d'accés a la comunicació.
En motiu del Dia Internacional de la Dona i la Nena en la Ciència (11 de febrer), data que vol visibilitzar el rol de les dones a la ciència i tecnologia i encoratjar a les nenes i infants a participar d’aquest sector, històricament masculinitzat, neix #100tífiques. Amb el lema “la ciència fa per tu”, aquest projecte té els objectius d'inspirar nens i nenes, contribuir a superar els estereotips al voltant de la ciència i la tecnologia, promoure models de dona referents en els àmbits de les ciències i les enginyeries, i impulsar que les dones científiques del país creïn xarxa entre elles.
Blanca Arias, del Grup de Recerca TraDiLex (UPF), hi va participar amb una xerrada sobre accessibilitat a la comunicació als estudiants de primer d’ESO de l’Institut Escola Llibertat de Badalona. La xerrada va abordar, inicialment, què és l’accessibilitat (“amb èmfasi en la idea que l'accessibilitat té a veure amb els entorns, i no amb els individus”, puntualitza Arias), quins són els beneficis de l'accessibilitat per a la societat en general, com s’investiga i quins són els principals exemples.
“L'objectiu era que els estudiants s'adonessin que les necessitats comunicatives de cada persona, en una societat diversa, són diferents, i que l'accessibilitat dona resposta a aquestes necessitats”, assegura Arias. “Volia que no percebessin la discapacitat (o alguns dels “usuaris prototípics de l'accessibilitat”) com a un element aliè, sinó que s'adonessin de com l'accessibilitat està present en el dia a dia de tothom, i molt especialment en el seu dia a dia i en el de persones properes a ells (els seus avis, pares, amics...)”.
La recepció dels estudiants va ser molt positiva. Al llarg de l’explicació es van engrescar i participar espontàniament, aportant exemples de mesures d’accessibilitat que coneixien i que els hi eren properes, com ara senyals acústics dels semàfors, numeració en Braille als botons de l'ascensor de casa o interpretació en llengües de signes vista a la televisió.
Arias destaca que, durant la xerrada, la classe es va convertir en un espai segur per a compartir experiències personals i, fins i tot, alguns dels alumnes van explicar a la resta de companys els casos de persones properes que eren usuàries d’aquests serveis d’accessibilitat que Arias estava presentant. “Em va semblar que s'adonaven de la necessitat i la urgència de fer recerca en el nostre àmbit”, conclou, amb to optimista.
![Xerrada sobre recerca en accessibilitat comunicativa a estudiants de primer d'ESO en el marc de la iniciativa #100tífiques.](/sites/default/files/2024-02/IMG_1488.jpg)